Боян Бойчев
Морско стихотворение

chitanka.info

Вятърът ли те нарисува, красива, върху вълнолома,

Морето ли те пресъздаде като вълните волна,

Очите ли ме гледат, като слънца са блеснали,

Пясъкът ли ми нашепва, нежна, името ти песен?

И ето, аз ги галя, аз прегръщам вълните разпенени,

И аз ги целувам страстно с устните солени,

Защото там някъде и някога вечното море

Те е целувало за миг и пази още спомена за теб.

На вълнолома се разтварям в безкрайната стихия,

Да бъдем двамата можехме, да бъдем ние…

Най-светлите мечти разбиват се с вълните

И пръскат се по камъните делнични мъниста.

Има жарки брегове, има блеснало море,

Има всичко. Жестокото е, че те няма теб.

Вълните връщат се обратно. Пак при мойте мисли

В безнадеждна самота. Липсваш ми, как ми липсваш…

август 1999 г.

Поморие

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.